Radnóti Miklós Bájoló | Déryné Széppataki Róza
August 28, 2024, 4:43 pmA Nap Verse rovatunk mai darabja Radnóti Miklós Bájoló című alkotása. Ez a vers szerelmi költészetének egyik gyönyörű darabja, múzsája pedig Gyarmati Fanni. Kapcsolatukat a mindenkori, olykor fájdalmas őszinteség és a folyamatos reflexió jellemzi. Mindenkori üzenetük felénk, hogy emberi kapcsolataink alapja a tisztesség, az őszinteség, a feltétlen bizalom legyen. Nagyon fiatalon ismerkedett meg egymással Radnóti Miklós és későbbi felesége, Gyarmati Fanni, mondhatnánk úgy is, hogy igazi diákszerelem az övék. Ám bármilyen fiatalok, szinte éretlenek amikor szövődik, később nagyon erősnek bizonyul és sok próbát kiáll. Kiállja a távolság próbáját és kiállja az idő próbáját is. Széttörhetetlen, elszakíthatatlan kötelék, amely valahogy mégis megőrzi az idők folyamán a naiv tisztaságát, üde fényét. 1942 elején Radnóti a lelke mélyén már érezte, hogy nehéz idők jönnek számára. A Bájoló megírásakor azonban még nem gyötrik közvetlen közelről ilyen gondolatok. Ha végigtekintjük teljes életművét, bátran kijelenthetjük, hogy minden későbbi szenvedés, megaláztatás ellenére Radnóti lelke mindvégig tiszta és törhetetlen marad.
- Radnóti miklós bájoló verselése
- Radnóti miklós bájoló vers
- Déryné széppataki roza
- Déryné széppataki rozas
Radnóti Miklós Bájoló Verselése
Radnóti Miklós: Bájoló | Kárpá Babel Web Anthology:: Radnóti Miklós: Bájoló Radnóti Miklós: Bájoló Rebbenő szemmel ülök a fényben, rózsafa ugrik át a sövényen, ugrik a fény is, gyűlik a felleg, surran a villám, s már feleselget fenn a magasban dörgedelem vad dörgedelemmel, kékje lehervad lenn a tavaknak, s tükre megárad, jöjj be a házba, vesd le ruhádat, már esik is kint, vesd le az inged, mossa az eső össze szívünket. (1942. február 1. ) Ima Weöres Sándor verse Köszöntelek a folyók zúgásával, a felhő-arcú hegyekkel, a hegy forma fellegekkel, a gong-alakú csillagokkal, köszöntelek a szivárvánnyal, az éj minden tüzével, és végül az ámulatos nap-ragyogással: mind a tiéd! valamennyiben itt vagy, akkor is, ha szenderegsz és úgy is, ha leszállsz hozzánk váratlanúl s a teremtmények seregének megvilágítod újra meg újra kerek pajzsaidat, eleven mezőkön és rideg mérföldköveken heverőket, egyszerűségük örök titkában, nyíltságuk rejtelmében, miket állandó ittlétük miatt oly könnyen, szűntelenül feledünk.
Radnóti Miklós Bájoló Vers
,, már esik is kint, vesd le az inged, mossa az eső össze szívünket" Kis fénysugárként érkezik a Bájoló… Radnóti Miklós: Bájoló Rebbenő szemmel ülök a fényben, rózsafa ugrik át a sövényen, ugrik a fény is, gyűlik a felleg, surran a villám, s már feleselget fenn a magasban dörgedelem vad dörgedelemmel, kékje lehervad lenn a tavaknak, s tükre megárad, jöjj be a házba, vesd le ruhádat, már esik is kint, össze szívünket
Tha Shudras: megjelent az új videó, a Süss fel nap Trap kapitányék friss klipje 10. Paloznaki Jazzpiknik: augusztusban jubilál a fesztivál Három nap jazz, funk, pop és sou Paloznakon Electropop dallal tér vissza a tatabányai Scage zenekar A dalhoz klipet is forgattak, nézd meg nálunk! Influenszereket raboltak el Budapesten, és live-ozásra kényszerítették őket ITT AZ ÚJ CARBONFOOLS VIDEÓ! Pribelszki most a líraiabb oldalából mutat meg egy darabot Dalt írt feleségének Pribelszki Norbi - most szülinapja alkalmából lepte meg kedvesét kapcsolódó dalok Mentális Majális: Tengeritörők (Nagy László verse) Izzik a sárga tengeri-tábla tűzpiros hajnali fényben. Jön a szél, jár-kel, ijesztő zajt ver a rendek rengetegében. Jönnek a lányok, jól szaporáznak, fújkálnak párafelhőket. tovább a dalszöveghez 1903 Mentális Majális: Bájoló (Radnóti Miklós verse) Kék 1880 Mentális Majális: Intelem (Pilinszky János verse) Ne a lélegzetvételt. A zihálást. Ne a nászasztalt. A lehulló Maradékot, hideg árnyakat. Ne a mozdulatot.
A XIX. század első fele tekinthető a magyar vándorszínészet hőskorának. Ennek az időszaknak volt egyik kiemelkedő alakja Déryné Széppataki Róza. 1793-ban született Jászberényben, eredeti neve Schenbach Rozália volt. Édesanyja (Riedl Nina) második házasságából született, hat mostohatestvére mellett egy húga volt, Johanna. Gyógyszerész édesapja Róza ötéves korában meghalt. Róza már gyermekkorában szívesen játszott színházasdit, majd 16 éves korában anyja Pestre küldte tanulni. A család barátjánál, Rothkrepf Józsefnél lakott, aki a belvárosi templom karnagya volt. Pesten került először kapcsolatba a színészettel. Megismerkedett az egyik vezető színész és rendező, Láng Ádám fiával, és gyakran látogatta a magyar színtársulat előadásait. Már ekkor eldöntötte, hogy színésznő akar lenni, de ezt anyja ellenezte. Kezdetben a színtársulat vezetője sem vette komolyan az akkor még jelentéktelen külsejű lányt. Végül az anya kénytelen volt elfogadni a lánya döntését, aki 1810-ben szerződést kötött a Nemzeti Játszó Társulattal.
Déryné Széppataki Roza
Katona József haláláig a népszerű színésznőt, Déryné Széppataki Rózát szerette – reménytelenül. Katona József egész éltében nem tett semmit, amivel felhívta volna magára a kortársak – vagy a kortárs nők – figyelmét. Talpig úriember volt, visszahúzódó, halk szavú és szerény. Színházi berkekben azt mondanák: unalmas. Nem véletlen, hogy szíve választottjában, Széppataki Rózában s em hagyott nyomot. Pedig igazán kitett magáért, hogy észrevegye őt a sikeres színésznő. A rejtélyes levélíró Minden egy levéllel kezdődött. Addig ugyanis Katona csak csendben, messziről csodálta a színpadot beragyogó Rózát. Mindketten a Pesti Magyar Játékszíni Társaságnál dolgoztak, a húszéves lány színésznőként, a huszonkét éves férfi főként fordítóként. Katona alkalmanként a világot jelentő deszkákon is megfordult, kisebb, szerényebb szerepekben. Egy előadás után aztán Róza levelet talált az öltözőjében: "Holnap jókor haza kell utaznom. Én magát véghetetlen szerelemmel szeretem, s lelkemben hordom képét, mióta először színpadon megláttam játszani, s ezen szende képet fogom titkon keblembe zárva, végleheletemig hordani.Déryné Széppataki Rozas
Róza nézőként gyakran részt vett ezeken, itt döntötte el véglegesen, hogy színésznő lesz, így hamarosan jelentkezett is Láng Ádám direktornál, de nem járt sikerrel. Édesanyja a hír hallatára, hogy lánya színésznő akar lenni, felutazott Pestre, és hazavitte. Másfél évig próbálta lebeszélni lányát a színészetről, végül megegyeztek, hogy Róza kap egy év próbaidőt, ezalatt eldöntheti, hogy valóban színésznő akar-e lenni. Így Róza visszautazott Pestre, ahol Pacha, a német karmester elámult, amikor Róza a Varázsfuvola egyik áriáját megszólaltatta. A vékonyka lány erős hangon, kristálytisztán énekelt. Így került Schenbach Róza Vida János Pesten szereplő színtársulatához. Ekkor német családi nevét tükörfordítással Széppatakira magyarosította, majd amikor 1813-ban feleségül ment színésztársához, Déry Istvánhoz, felvette a Déryné nevet is. Házasságuk azonban nem tartott sokáig, ugyanis 1815-ben a házaspárnak kettéváltak útjai, miután Déry István rá akarta kényszeríteni feleségét arra, vonuljanak el Vida János vidéki birtokára tiszttartónak.
Déry Istvánné Széppataki Róza az első magyar opera-énekesnő, a vándorszínészet korának legnépszerűbb művésznője 149 évvel ezelőtt, 1872. szeptember 29-én halt meg. A színésznő népszerűségét mi sem bizonyítja jobban, minthogy gyakran előfordult, hogy a közönség soraiból felkiáltottak a színpadra arra kérve Dérynét, hogy énekeljen. A színésznő pedig engedve a nézők akaratának, ilyenkor megszakította a prózai előadást és dalra fakadt. Schekenbach József és Ridl Anna leányaként született 1798. december 23-án Jászberényben. Schekenbach Rozália tiszta, csengő hangjára hamar felfigyelt a környezete. Először templomi körmenetekben való éneklésre kérték fel, s az itteni sikerek hatására merül fel először a gondolat az akkor még gyermeklányban, hogy boldogulását akár a színpadon is kereshetné. Később édesanyja Pesten, Rothkrepf belvárosi kántornál helyezte el, hogy német nyelvet tanulhasson, itt került kapcsolatba először a színészettel. A pesti Hacker-házban kezdetleges színpad állt, ahol a kolozsvári magyar társulat tartott előadásokat.