Varró Dániel Boldogság
August 25, 2024, 5:11 amJöjjön Varró Dániel: Boldogság verse. A tévéhez leültünk megnézni azt a filmet, miről a műsorújság megírta, hogy nagyon sok vér fog majd folyni benne, és ennek mind a ketten örültünk, mert szeretjük a filmeket, amikben nagyon sok vér folyik. Te két fázós lábad akkor pólóm alá bedugtad, kis talpad ráhelyezted kövér, meleg hasamra, úgy néztük ezt a filmet, pisztáciát is ettünk. De gyorsan elfogyott, és félóra múlva kábé szép, szőkített fejecskéd a mellkasomra tetted, én kissé hátradőltem, a vállad átkaroltam, és elnyomott az álom. Most arra ébredek fel, hogy vége már a filmnek, a farpofák sajognak, jól elzsibbadt a lábam, és el van gémberedve a vállam is rohadtul, fejem nem dönthetem meg, nincsen mögötte támasz, valami ócska pornót sugároz a csatorna, éjfél is régen elmúlt. A távirányitóért nyúlnék, de el nem érem, van egy pohárnyi kólám, miből kiment a szénsav, de azt sem érem el, mert te rajtam fekszel éppen, szemed becsukva tartod, a szád kinyitva félig, meleg fuvallatocskák szállnak nyakamra onnét.
- Varró Dániel Boldogság
- Varró Dániel: Boldogság - Litera-Túra
- HOLMI - A folyóirat online kiadása » Varró Dániel: Boldogság; Átok
Varró Dániel Boldogság
Első kötete, a Bögre azúr 1999 -ben, 21 éves korában látott napvilágot. Második könyve, a Túl a Maszat-hegyen – verses meseregény, 2003 -ban jelent meg. Hirdetés Jöjjön Varró Dániel: Boldogság verse. A tévéhez leültünk megnézni azt a filmet, miről a műsorújság megírta, hogy nagyon sok vér fog majd folyni benne, és ennek mind a ketten örültünk, mert szeretjük a filmeket, amikben nagyon sok vér folyik. Te két fázós lábad akkor pólóm alá bedugtad, kis talpad ráhelyezted kövér, meleg hasamra, úgy néztük ezt a filmet, pisztáciát is ettünk. De gyorsan elfogyott, és félóra múlva kábé szép, szőkített fejecskéd a mellkasomra tetted, én kissé hátradőltem, a vállad átkaroltam, és elnyomott az álom. Most arra ébredek fel, hogy vége már a filmnek, a farpofák sajognak, jól elzsibbadt a lábam, és el van gémberedve a vállam is rohadtul, fejem nem dönthetem meg, nincsen mögötte támasz, valami ócska pornót sugároz a csatorna, éjfél is régen elmúlt. A távirányitóért nyúlnék, de el nem érem, van egy pohárnyi kólám, miből kiment a szénsav, de azt sem érem el, mert te rajtam fekszel éppen, szemed becsukva tartod, a szád kinyitva félig, meleg fuvallatocskák szállnak nyakamra onnét.
A boldogság és az elégedettség 3 tényező függvénye Boldogság | Tumblr Mikor írta Lontai dániel Műfaja Varró Dániel (1977-) Mai magyar költő, műfordító. Élete 1977. szeptember 11-én született Budapesten. Első verseit 12 éves korában írta, a XII. kerület - Németvölgy lakója és a "Mackós" iskola tanulója volt. Az Alternatív Közgazdasági Gimnáziumban érettségizett 1996-ban. Az ELTE-BTK magyar–angol szakára járt. 1999 - óta a József Attila Kör (JAK), 2005 óta a Szépírók Társaságának tagja. Munkássága Gimnazista kora óta publikál verseket és műfordításokat különböző irodalmi lapokban és folyóiratokban. Első költői sikerét - a Bögre azúr című kötet fülszövege szerint - tizenkét évesen érte el, egy eposztrilógiával (Nyuszika, Nyuszika szerelme, Nyuszika estéje). Három önálló kötete jelent meg, és emellett több (főleg gyerekeknek szóló) kötet társszerzője (például: Állatok a tubusból: festészeti album, Alföldi Róbert válogatása, Lackfi János, Tóth Krisztina, Varró Dániel verseivel gazdagítva).
Varró Dániel: Boldogság - Litera-Túra
Kívánhatnék-e többet? Köszönjük, hogy elolvastad Varró Dániel versét. Mi a véleményed a Boldogság írásról? Írd meg kommentbe!
3. oldal / 3 Varró Dániel: Boldogság A tévéhez leültünk megnézni azt a filmet, miről a műsorújság megírta, hogy nagyon sok vér fog majd folyni benne, és ennek mind a ketten örültünk, mert szeretjük a filmeket, amikben nagyon sok vér folyik. Te két fázós lábad akkor pólóm alá bedugtad, kis talpad ráhelyezted kövér, meleg hasamra, úgy néztük ezt a filmet, pisztáciát is ettünk. De gyorsan elfogyott, és félóra múlva kábé szép, szőkített fejecskéd a mellkasomra tetted, én kissé hátradőltem, a vállad átkaroltam, és elnyomott az álom. Most arra ébredek fel, hogy vége már a filmnek, a farpofák sajognak, jól elzsibbadt a lábam, és el van gémberedve a vállam is rohadtul, fejem nem dönthetem meg, nincsen mögötte támasz, valami ócska pornót sugároz a csatorna, éjfél is régen elmúlt. A távirányitóért nyúlnék, de el nem érem, van egy pohárnyi kólám, miből kiment a szénsav, de azt sem érem el, mert te rajtam fekszel éppen, szemed becsukva tartod, a szád kinyitva félig, meleg fuvallatocskák szállnak nyakamra onnét.
Holmi - A Folyóirat Online Kiadása &Raquo; Varró Dániel: Boldogság; Átok
Szétosztom íme mindenem. VI. Item, a mosolygós Maca, Ki segít mindig boldogan, S ki tán a boldogság maga (Hisz ránézésre épp olyan), Belül meg annyi lelke van, Hogy jut minden diákra kettő, Megkapja búsuló szavam: "Bárcsak ne volnék elmenendő! " VII. Item, derék patrónusomra Testálom hitvány lelkemet, Nem lesz szegénynek annyi gondja, Ha holmi lelkiismeret (Mint gyilkoló merényletek Kapcsán a gaz gonosztevőt, Az ármányos Rettegnyiket) Többé már nem furdalja őt. VIII. Item, a jó Gaszner Tiborra, Ki volt türelmes mesterem, S kihez oly illő büszke orra (E földön párja nem terem) - Szeretett volna szemtelen- Nek látni olykor, jó fiát -, Ezennel ráfrecsegtetem Tollamból az iróniát. IX. Item, hogy ne gyötörjék kínok, Két világbajnoki címemet Simon Tamás, az argentínok Lelkes vezére kapja meg; Szeméből, tudom, könny pereg, Midőn e dicsbe belekóstolt. Ügyeljen rá, ha nem leszek, Ne szenvedjen hiányt a gombsport. X. Item, a nyájas Biró Gábor, Cukrásztanoncok oktatója, Ki sosem enged szigorából, Amíg véget nem ér az óra, Szert tesz kiszolgált vonalzómra - Szép, hosszú szárú vonalzó ez -, A számok mind lekoptak róla, De körmöst osztogatni jó lesz.
– Hiszen írók nélkül az olvasás bajos – (eszembe jut még Parti Nagy Lajos), – ha ők nem volnának, az olvasók, komálnák, nem komálnák, – kénytelenek volnának olvasni a Románát, – meg a többi rissz-rossz szerelmes füzetet, – ebből az apropóból szól most az üzenet. De mielőtt még kivenném a szót a számból, – fölteszem a kérdést a jámbor – olvasónak esdvén – itt a költészet és a próza közti mezsgyén, – ami ugyebár a rímes próza, más néven makáma – (mintha az ember aranyat kakálna, – és ami másfelől, mint közismert, nem könnyű dolog, – hiszen olyan, mint repülni gyalog), – szóval fölmerül a kérdés, – hogy az olvasó olvas-e és mikor és hogyan és mért, és – ha ugyan olvas, akkor is mit, – Garaczi Lacit vagy Eörsi Pistit, – és honnan tudja, hogy mit érdemes – olvasni a nyájas, szíves, érdemes – olvasó? – Mit olvasson, ha ő egy kistesó, – ha vénül, – ha szerelmes és a rét gyepén ül, – vagy ha kamaszodik, és tucatszám nőne ki – az arcán őneki – a sok mitesszer meg a csúf kis pattanások? – Ebben a kérdésben adnék szaktanácsot.